- Tidligere... - Tenk deg at du er mannen i bildet.
Du har den sjeldne evnen å la det våkne renne inn i drømmen.
- Jeg tror firmaet blir lurt. - Det kan ikke være svindel.
- Lsla og Mr. Song er kjøperne. - Selvsagt kjøpte jeg ikke gutten.
- Finn gutten, og redd oss begge. - Han er nøkkelen til alt.
Hva om du kunne høre stemmen til moren din?
- Det var drømmer eller død. - Hun gjør ikke dette. Du gjør det.
Han føles så nær siden vi så ham.
En venn av meg jobber i firmaet. Han så deg og ga meg en lapp-
- om å ikke stole på deg. Jeg skal møte ham.
Å strekke en hånd gjennom vannfallet er ikke noe for de engstelige.
Det man rører ved, kan like gjerne volde skade som legedom.
Løgner som virker som sannhet, sannhet som virker som en løgn.
Det er lett for de uvitende å være modige.
På den annen side, å stå midt på linjen under det fallende vannet-
- og vite at du ikke kan vite om du er helten eller skurken...
det krever en spesiell type mot. Sjelden.
Det er ingen som skriver sin egen gravskrift.
Utenom kanskje Bob Dylan.
Så hvorfor er ikke Bill min venn?
Hør. Jeg vil beskytte deg. Jeg bryr meg om deg.
Alle sier alltid det rett før de begynner å lyve.
Hva er det du ikke sier til meg?
Jeg hjalp Bill under bordet, med det samme du driver med.
- Utforsking av drømmer? - Kontroll av tilgang.
Har du nylig drømt at du var fanget i et rom?
- Det var et spinnende apparat. - Det er Bills teknologi.
Den kan gjøre veggene i drømmene våre absolutte eller oppløse dem helt.
Planen hans er en nivåbasert brukeropplevelse.
Han vil eie den frieste og mest menneskelige opplevelsen som finnes.
Bill er et monster.
- Spis maten din, kjære. - Det er perfekt.
- Kan jeg filme ditt kjekke ansikt? - Mor, da.
Du kan vinke. De er venner av oss.
De skremmer meg.
De beundrer deg. De vil at vi skal være sammen.
- Og ikke bare i drømme. - Hvordan da?
Gutten på flygebladet. Han kan bringe meg tilbake.
Du må bare finne ham, og så fortelle dem hvor han er.
- Hva vil de gjøre? - De elsker ham.
- Men de tok ham fra moren. - De har forstått at det var galt.
De vil at hun skal bli med denne gangen.
- Hva om hun sier nei? - Da overtaler du henne.
Du vet... mødre og sønner skal være sammen.
Spis brødskiven din nå.
Du ser mistenkelig bra ut.
Jeg bestilte deg en Negroni. Jeg spanderer.
Jeg hadde absolutt ikke tenkt å betale.
- Hjelper det om jeg sier unnskyld? - Bare hvis du er lei deg.
For at jeg sa opp? Nei. For at jeg ikke pratet med deg først...
- Jeg skal tenke på det. - Hvordan har familien det?
Herregud, ikke engang jeg vil prate om dem.
- Hva vil du egentlig? - Jeg har en ny klient.
Du jobber frilans.
Klienten vil møte Mr. Song.
Jeg sa at firmaet kan introdusere dem... mot et vederlag.
- Og hvorfor vil han møte Mr. Song? - Et stort vederlag.
Nok til at du glemmer nysgjerrigheten din.
- Hva blir din andel? - Mindre enn du tror.
- Det er ikke H. Robert? - Nei.
Du såret meg.
Ikke at jeg har følelser som kan såres.
Nei, aldri følelser.
Ring meg i morgen.
- Hvordan var pikniken din? - Det er en grunn til at døra har lås.
Er det så forskjellig om jeg venter i gangen?
- Moren din sier du vil hjelpe oss. - Jeg vil hjelpe mor.
- Om det gjør noen forskjell. - Ja, som at du venter i gangen.
Vi har liten tid.
- Hvor hen tar dere gutten? - Til et trygt og fint sted.
Og hva med Tess?
Hun får være hos ham hvis hun ønsker det.
Jeg lar dere ikke skade ham.
- Legg deg ned. - Jeg mener det.
Jeg ville heller dødd enn å skade den gutten.
Lukk øynene. Lytt til stemmen min.
Pust. Langsomt...
Vi møtes på den andre siden, i Topeka.
Denne veien.
- Hvordan bygde dere dette? - Moren din bygde det for oss.
Man kan se inn i Tess' drømmer.
Du ser henne gjennom kikkhullet når hun sover.
Hun og gutten har et nært bånd. Hun leder deg nok til ham.
Hvorfor kan ikke dere følge henne til gutten?
Vi har prøvd, men vi var litt for konfronterende.
Så nå trenger vi et ansikt hun stoler på.
Trykk på knappen når du finner gutten.
Vi hører det, og så kommer vi.
Vi er alle veldig takknemlige.
Hva slags dum lek er dette? Du sier til firmaet at du vil møte Mr. Song?
Klienten min er interessert i sjeldne jordmetaller.
Det er ikke sant. Dette handler om gutten.
- Hvor er han? - Hvordan det? Er det henne?
- Hun ba meg finne ham. - Jeg burde la Songs tigere ete deg.
Hvis det er det som kreves.
Å føle kjærlighet så dypt...
det er en drøm jeg gjerne vil dele.
Er du villig til å dele?
Eller skal du være grådig med kjærligheten din?
- Hva gjør du? - Setter prisen min.
Du vil ha gutten. Jeg vil ha drømmene dine.
Jeg har ingen egne drømmer, så jeg er begjærlig.
Det er vel din plass.
Luster.
Nå er det din tur.
Det er ingen drøm hvis du ikke drømmer.
Ikke kjemp imot.
Se på meg.
Si meg hva du sier til meg.
- Jeg sier: "Det var så vidt du kom." - Og hva sier jeg?
Du sier at du ikke fikk taxi.
Si det.
- Det var så vidt du kom. - Og så?
Du sier at du bor på Pierre.
Alltid Pierre.
Fortell meg, hva gjør vi nå?
Vi krangler.
Fordi vi elsker hverandre.
Veldig høyt.
Og så?
Du spør meg om baren.
Lyst treverk, inventar av messing...
Du hadde grønt skjørt.
Du drakk av ditt andre glass.
Du spurte om favorittboka mi.
Jeg skrev nummeret mitt på visittkortet ditt.
Bring meg til Mr. Song.
Jeg sverget på at jeg ikke skulle kysse deg.
Vær så snill.
Du må få meg til å føle det.
Jeg må finne gutten.
- Mr. Song har ikke gutten. - Jeg forstår ikke.
Mr. Song var en front for en annen kjøper.
Hvem har gutten da?
Jeg sverget på at jeg ikke skulle kysse deg.
Men så gjorde du det.
Kjøperens navn er Bill Boerg.
- Du skal ikke være her nå. - Jeg ser etter Bill.
Du bringer uorden i datarenheten.
Vi vil jo ikke rote med dataene.
Mr. Boerg er på vei til flyplassen.
Du kan si til ham at jeg vet hvem som har sønnen min.
- Sier du det? - Ja, jeg er ganske så sikker.
Ha det gøy med dataene.
Nei!
Hvor er du? Hvor er du?!
- Hun ropte etter ham. - Det betyr at gutten var nær.
- Hun så meg stå der. - Og...?
Kan du slutte å rydde bort det?
- Jeg vil bare hjelpe. - Jeg liker rotet.
Jeg ble heller ikke født inn i dette. Jeg måtte lære meg.
Det er lett å la en sjarlatan dyppe deg i elva.
Forpliktelse er vanskelig.
- Jeg vil ikke lyve til henne. - Si så mye av sannheten du kan.
Og resten er løgn.
Du trenger ikke gjøre noe. Jeg kan la deg slippe.
Men da er du på egen hånd.
Stoler hun fremdeles på deg?
Bør du ikke finne det ut?
Ok... Imponer meg.
Jeg har drømmer som forteller meg ting.
Det er ikke som det høres ut.
Det var alltid bare anelser. Men i det siste har det endret seg.
Drømmene er nesten del av mitt våkne liv.
Prøv en terapeut.
Jeg må prate med søsteren din. Du må ringe henne.
Jaha. Har dette noe med meg å gjøre, eller bare de som er rundt meg?
Søsteren din er ikke gal.
Jeg ser henne i drømme. Jeg har møtt sønnen hennes.
Hvorfor? Hvorfor gjør du dette?
Jeg har sett deg også.
Kvelden før vi møttes i markedet. Du var i et hotellrom.
Jeg så på deg gjennom vinduet. Du spurte om jeg kunne se deg.
Jeg så deg.
Jeg tror du var i min drøm og jeg var i din.
Du visste vi ville passe sammen. Vi hadde allerede funnet hverandre.
I drømme.
Var det virkelig så fælt?
Hun får aldri vite det. Og du var jo ikke utro...
i bokstavelig, bibelsk forstand.
Vi utnytter alle hverandre.
Eller er du verdens eneste ærlige mann?
Vær så snill. Slutt å snakke.
- Hva gjør han her? - Han skal møte deg.
- Du sa at Mr. Song har forretninger. - Jeg løy.
Hvor mye betalte Boerg deg for å sabotere White Sand-avtalen?
Jeg trenger nok ikke bli.
H. Robert og White Sand ville ha gutten.
Bill Boerg må ha tilbudt mye for at du skulle forråde H. Robert.
Hvilken side du er på, eller hvorfor, bryr meg ikke.
Hør her. Jeg var bare budet.
Jeg brakte gutten fra A til B, det var alt.
Bring meg til gutten... ellers sier jeg til H. Robert at du lurte ham.
- Hvorfor slapp du ham inn? - Jeg er masochist.
- Han sier du har en sønn. - Det tror ikke du på.
Han sa andre ting også. Han ba meg ringe deg.
Hva slags ting?
Ikke noe jeg kan få meg til å tro på, men nok til å ringe.
Bare gå og prat med ham.
- Jeg så deg i går kveld. - Og jeg så deg.
Så vi husker begge drømmene våre?
- Fulgte du etter meg? - Jeg så etter sønnen din.
Moren min har vært kataton i sju år.
Hun snakker ikke.
Men en natt, i en drøm-
- sa hun at gutten din har makten til å vekke henne.
Hun sa at han er en spesiell gutt.
Hvorfor måtte du prate med Bill Boerg?
Det var en sak. En mann som hadde vært i et eksperiment, hadde dødd.
Og i bagasjen hans fant jeg en haug av de blå flygebladene.
- Het han Andy? - Kjente du ham?
Jeg var med i samme eksperiment.
- Hvordan døde han? - Han falt fra et tak.
Jeg tror vi var veldig nære å finne sønnen din.
Hvis vi kan finne hverandre igjen, kan jeg få oss til den gårdsplassen.
Hva skal vi si til søsteren min?
Sannheten?
Sabine. Kjæresten din og jeg må sove sammen.
Den succubusen tvinnet deg rundt lillefingeren.
Du kan miste sjelen til sånne som henne.
I motsetning til deg, som bare har godhet i hjertet?
Jeg liker å ha det gøy, hva så? Livet er en sump.
Alle disse store folkene og planene deres... Bill Boerg, H. Robert...
En dag kommer husene deres til å brenne ned.
- Og du er den med fyrstikken? - Virker jeg suicidal?
Hva sa du til Jones den kvelden han tok livet sitt?
Jeg så deg. Du kalte ham inn i møterommet.
Ikke noe særlig. Ditt og datt.
Ditt og datt gjorde at han skjøt seg?
Vil du virkelig vite det? For hvis du virkelig vil vite det...
Erter og gulrøtter, erter og gulrøtter... kålrabi, kålrabi...
Taka?
Er du der inne, Taka?
- Du fant meg raskt. - Jeg har øvd meg.
Kom, denne veien.
Om du var smart, hadde du stukket fra dette og tatt et fly til Cancun.
- Hvilken leilighet er det? - Gjett?
Jeg trenger ikke gjette. Jeg har deg.
- Hvor er han? - Jeg tok ham hit.
Dette gjelder ikke bare deg. Det er reelle uskyldige involvert.
- Gutten har en mor. - Han er ikke her.
- De må ha flyttet ham. - Hvor hen?
Cancun?
Topeka.
Som en maur på randen av et glass.
Når du endelig skjønner greia, kommer du til å skremme folk.
Kom deg inn i kjøleskapet.
- Hørte du ham her før? - Ja, men så ble lyden borte.
Hvorfor kan jeg ikke høre ham?
Jeg tror jeg fant noe.
Han er i åttende.
Hva er det?
Mamma!
Sett fra deg gutten.
Er du klar til å fly? Vi flyr.
En sann helt kan ikke vite at han gjorde rett.
Bare at han gjorde.
Så pass opp for dem som er overbevist om egen godhet.
Det er bare med generasjoners avstand at vi kjenner de virkelig rettskafne.
Og hvem har egentlig tid til det tullet?
Tekst: Nicholas Knutsen www.sdimedia.com